El rebliment[1] en hidrogeologia és el procés de reducció de la permeabilitat del sòl per les interaccions entre el fons i el nivell més alt de la columna d'aigua. En general, el bescanvi entre l'aigua superficial i la subterrània contribueix principalment a l'entrada de material més fi, com són els sòlids en suspensió amb efecte de rebliment.
Normalment es refereix com a rebliment l'acumulació de sediments. Aquest procés consta en realitat de dos processos relacionats que són:
- D'una banda, es diu que un riu, una ria o un estuari estan reblerts quan s'hi ha sedimentat material fi transportat pel flux d'aigua o, en el cas de l'estuari pel flux i reflux de les marees. Aquest procés porta finalment a la formació de bancs de sorra.
- D'altra banda es diu que un sòl està reblert, quan la seva permeabilitat original s'ha reduït substancialment a causa del progressiu taponament dels seus porus entre partícules, amb materials fins transportats en suspensió per l'aigua que es va infiltrant en les etapes inicials del procés. En anglès: a aquest procés se'n diu soil clogging.
- ↑ «rebliment». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 juliol 2014].